ВИКОРІНЕННЯ ПАМ’ЯТІ В УКРАЇНСЬКИХ ДІТЕЙ НА ТОТ ЗАСОБАМИ ШКІЛЬНОЇ ІСТОРІЇ - Лаврут, Ольга (Професіоналізм педагога: теоретичні й методичні аспекти, 2025)
Шкільний курс історії є важливим елементом та механізмом формування національної ідентичності особистості. У контексті російсько-української війни це є передумовою екзистенційного існування нашої держави. На тимчасово окупованих територіях ворог цілеспрямовано викорінює пам’ять про Україну та українськість як вороже, штучно насаджуючи наративи російської пропаганди, культу війни, мілітаризуючи дітей. Школи реалізовують російські державні стандарти та основні меседжі виховання в дусі імперськості, виправдовуючи власні дії в глобальному світі та в Україні зокрема. Країна-окупант виправдовує свою діяльність та агресивну політику. На сторінках підручників містяться перекручення, маніпуляції, виправдовування історичних міфів. Антигерої, зрадники й посіпаки стають виправданими, героями. Методичний матеріал переобтяжений і не відповідає віковим та психофізіологічним особливостям розвитку дітей, оскільки навантажений значною кількістю дат, цифр, іменами, топонімами тощо. Опанування матеріалу має репродуктивний характер, коли дитина стає об’єктом впливу й безправним учасником освітнього процесу. Вона – знаряддя для подальшого складання людини нового типу з цінностями «русского міру», який є антиподом особистості з демократичними цінностями свободи в широкому розумінні. Наслідки такої політики є і будуть відчутними в близькому та далекому майбутньому.