СТЕРЕОТИПНЕ ТА ІМПРОВІЗАЦІЙНЕ В ПЕДАГОГІЧНІЙ ДІЯЛЬНОСТІ - Смиренський, Володимир (Професіоналізм педагога: теоретичні й методичні аспекти, 2018)
У статті докладно розглянуто механізм взаємодії стереотипного та імпровізаційного в педагогічній діяльності. Діяльнісний підхід до вивчення специфіки освітнього процесу дозволяє визначити його, як творчу педагогічну взаємодію «учитель – учні», що розвивається як система. У загальному вигляді розвиток цієї системи здійснюється через діалектику усталеності та мінливості, старого й нового, що виявляється як взаємодія стереотипного та імпровізаційного в педагогічній діяльності. Стереотипне полягає в жорсткості зв’язків елементів системи освітнього процесу, які спричиняють тенденцію до її стабільності; імпровізаційне передбачає варіативність усіх елементів процесу навчання і виховання, а також варіативність зв’язків між ними, завдяки якій відбувається його змінювання і розвиток. Стереотипне та імпровізаційне взаємодіють різноманітно на трьох рівнях педагогічної діяльності як системи: операційному (технологічному), цільовому і мотиваційному. Основними типами імпровізаційного розкриття можливостей стереотипів кожного рівня є відповідно стихійна імпровізація як саморегуляція технології, пошукова як оновлення способу діяльності загалом і смислова як виявлення нового значення в діяльності. На всіх рівнях стереотипне взаємодіє з імпровізаційним як інваріантна діяльнісна структура освітнього процесу та спосіб її динамічної реалізації.